Varbūt
kāds domā, ka Spānija ir tikai viena liela ģimene, kur dzīvo draudzīgi brāļi
un māsas? Tad tam būtu jāatgādina mūsu bijusī Padsavienība. Spānija ir
ļoti liela un ļooooti dažāda. Aizbraucot uz Madridi vai Andalūziju, nevar
teikt, ka esi redzējis un iepazinis visu Spāniju. Lamanča atšķiras no
Estremadūras, Aragona no Kastīlijas un Leonas, nemaz jau nerunājot par tālo
Galīciju un Navarru. Bet par pilnīgi citu valstisku vienību sevi uzskata
baski un katalāņi. Ar citu vēsturi, tradīcijām, attīstību un, iespējams,
citu nākotni. Tieši Basku zeme (PaisVasco (Euskadi)) un Katalonija (Catalunya)
ir attīstītākas, modernākas, progresīvākas zemes, kuras kā uzskata šo
zemju iedzīvotāji uztur pārējo Spāniju. Tādēļ nav nekāds brīnums,
ka jau vairāk nekā gadsimtu tautā dominē nacionālas un separātiskas
tendences. Līdzīgi kā pie mums Latvijā arī šajās zemēs 19.gs. 60.-70.
gados sākās nacionālā atmoda.
Tieši Costa de Sol piekrastē (tagadējā Katalonijā) Pireneju pussalā pirmoreiz krastā izkāpa romieši un satapa tur mežonīgu un kareivīgu cilti ibērus, kas šodien aizstumti uz pašiem ziemeļiem tagadējo Basku zemi. Ne Katalonijā, ne Basku zemē nekad nav valdījuši arābi, tādēļ šīs zemes pilnīgi atšķiras no Andalūzijas. Katalonijā vairāk jūtama franču ietekme (arī valodā), bet baski uzskata sevi par vistīrākajiem senču ibēru mantiniekiem.
Kas
Katalonija ir šodien? Kultūras, mākslas, attīstītas lauksaimniecības un rūpniecības
zeme, viens no Eiropas atpūtas, izklaides un tūrisma centriem. Tur vismazāk
iznīcinātas seno romiešu un kartāgiešu liecības. Taragonā pat ir tīri
labi saglabājies romiešu amfiteātris. Pireneju pakājē atrodams visvecākais
Viduslaiku klosteris. Bet Katalonijas sirds Barselona un tās apkaime ir
20.gs. moderno mākslu attīstības šūpulis. Atliek nosaukt tikai dažus vārdus,
un ikvienam daudzmaz izglītotam cilvēkam top skaidrs par ko ir runa
Antonio Gaudi, Salvadors Dalī, Pablo Pikaso, Huans Miro vārdi, kas ir pazīstami
visā pasaulē. Diemžēl saspringto maršrutu dēļ parasti ceļotāji Barselonā
uzkavējas tikai kādu dienu, bet Figueresā (pie Dalī) tikai pusi dienas. IMPRO
jaunais maršruts Ziemeļspānija Art Nouveau (Jaunā māksla)
tagad piedāvā aizpildīt šo robu un ielūkoties modernisma šūpulī pamatīgāk.
Apskatīsim ne vien Dalī muzeju-teātri Figueresā,
bet arī Galas (Dalī sievas un mūzas) pili Pubalā. Uzmetīsim aci kādreizējai
Katalonijas galvenajai pilsētai Žironai (Girona) un piekrastes pērlei
Mataro, kurā darbojušies daudzi modernisti. A.Gaudi nebūt nav vienīgais Art
Nouveau (ko Rīgā pazīst ar nosaukumu jūgendstils) arhitekts un
dizainers Katalonijā, un šī mākslas stila pārstāvji nav cēluši tikai
katedrāles, pilsētas namus un greznas savrupmājas, bet pat vīna darītavas
un parastus strādnieku ciematus. Barselonai un tās apkārtnei veltīsim trīs
dienas, kurās tiks piedāvāta maksimāli intensīva programma, bet būs iespēja
arī uz savu roku paklīst pa šīs pilsētas brīnumainajām ielām no gotiskā
rajona Barri Gotic līdz 19.gs. modernisma citadelei De lEixample (Aišample)
rajonos, no la Rambla avēnijas līdz Montjuik kalnam, jo mūsu
naktsmītne atradīsies pašā pilsētas centrā Plaza de Catalunya.
Vienu dienu dosimies (kuri gribēs) pasirot pa tuvējiem ciematiem Sabadell,
Terassa, Colonia Guell, Montserrat vai vēl kaut kur. Vēl viens no mūsu ceļojuma
mērķiem ir Valensija. Tur tikko ir uzbūvēts un atklāts
hipermoderns
izklaides centrs, kurā ir Okeāna muzejs, Zinātnes pils, daudzdimensiju kino
nams un mākslas centrs, bet, ja kāds gribēs, varēs meklēt Svētā Grāla
kausu Valensijas katedrālē. Pa ceļam uz Valensiju apskatīsim Gaudi
dzimto Reusu, seno romiešu Taragonu ar Eiropas balkonu, šarmanto
piekrastes Sigtes pilsētiņu ar interesantu baroka baznīciņu pašā jūras
malā un vīna pilsētu Vilafranca de Peneda. Starp citu, arī te ir
slaveni un ļoti labi vīni, un tieši Katalonijas un Valensijas zemes ir Spānijas
augļu un dārzeņu paradīze, jo tur ir vienīgā vieta, kur brīvā dabā var
kaut ko izaudzēt. Ir piemērots - mērens klimats (labākais Spānijā pat
augustā) un pietiekams nokrišņu daudzums.
Tad mēs pārbrauksim uz Biskajas līča piekrasti Kantabrijā, lai, iespējams, iekļūtu vissenākajā Pireneju pussalas vēsturē Altamiras alās, kur pirms vairāk nekā 15 tūkstošiem gadu šamaņi-mākslinieki sarīkoja savu darbu izstādi, kas, saglabājusies līdz mūsdienām. Varbūt pateicoties tam, ka kuru katru tur vairs neielaiž. Tā kā mūsu grupas pamatkodolu veido mākslinieki, viņi ir ieinteresēti redzēt šo unikālo zīmējumu oriģinālus un piesaista pašus augstākos spēkus, lai savu sapni īstenotu.
Šo Spānijas iepazīšanu beigsim ar vienu no mūsdienu pasaules ģeniālākajiem objektiem (gan no iekšpuses, gan ārpuses) Guggenheima modernās mākslas muzeju Bilbao.
Atpakaļceļš mūs vedīs caur vēl vienu mākslas metropoli Parīzi. Tie, kas tur jau bijuši, varēs atsvaidzināt realitātē piedzīvojumus Monparnasā, Monmartrā vai Mulenrūžā, bet jauniņajiem īss ekskurss šajā mākslas un izpriecu citadelē. Patīkamāka kā citreiz būs arī atgriešanās Latvijā. Ne kā vienmēr caur Poliju, bet ar prāmīti no Rostokas uz Tallinu (23 stundas) un tad uz mājām. Tā, lai vēl var sagatavoties jaunajam mācību gadam un jaunai tūrisma sezonai.
Aicina Igors Ziemelis